![Kesäinen illallinen](http://olemmepuutarhassa.fi/wp-content/uploads/images/IMG_7969-227x170.jpg)
Tällä viikolla on vietetty ruokahävikin vastaista teemaviikkoa. Maapallon resurssit on tältä vuodelta käytetty; tästä eteenpäin eletään velaksi.
Moni haluaa elää mahdollisimman ekologisesti, luontoa ja luonnonvaroja säästäen. Ruuanlaitossa se tarkoittaa turhien pakkausmateriaalien välttämistä, lähiruuan ja kasvisten suosimista, ruuan valmistamista käsittelemättömistä raaka-aineista sekä ruokahävikin välttämistä.
Kun tuota listaa tarkastelee niin huomaa, että kotipuutarhurin ei juuri tarvitse asiaa miettiä: nuo kriteerit tulevat suurimmaksi osaksi täytettyä ilman sen kummempaa panostusta! Pakkausmateriaaleja ei tarvita kun vihannekset kulkevat korissa keittiöön, ruoka tulee takuuvarmasti läheltä ja on kasvispainotteista (kunhan huuhtoo ötökät huolella pois vihanneksista!), ja kokkaaminen alkaa aivan alusta eli tuoreista raaka-aineista.
Hävikkiä voi toki syntyä kotipuutarhurinkin keittiössä, mutta se ei ole yhtä suuri ongelma kuin ostetun ruuan ollessa kyseessä. Ruuan ekologinen jalanjälkihän perustuu ruuan viljelyn, tuotannon, pakkaamisen, kuljettamisen ja myynnin sekä siitä syntyvän jätteen aiheutuvasta kuormituksesta luonnolle. Jos viljelee luonnonmukaisin menetelmin lähellä kotiaan ja kompostoi ruokajätteet omalla pihalla, jalanjälki on todella pieni. Koska harva kuitenkaan pärjää koko vuotta omalla sadolla, hävikin välttämiseen kannattaa kotipuutarhurinkin kiinnittää huomiota!
Meidän vinkit ruokahävikin välttämiseen
Yksi syy ruokahävikkiin on se, että aterioilta jääneitä ruokia tai jääkaappiin unohtuneita ruoka-aineita hyljeksitään, ikään kuin ne olisivat jotenkin huonompaa ruokaa tai ruoka-aineita kuin ne, jotka ovat päätyneet heti lautaselle. Tässä kannattaa ”säätää päätään” eli muuttaa asennettaan: jos viljelemäänsä ja laittamaansa ruokaa arvostaa, se kelpaa kyllä seuraavanakin päivänä. Mitään ei pitäisi kutsua jämäruuaksi, jo tuo nimitys kuulostaa vähättelevältä!
Jotkut ruokalajit jopa maistuvat paremmin saatuaan jäähtyä ja tekeytyä jonkin aikaa. Monet kasvisruokalajit ovat sellaisia; esimerkiksi keitot, joiden maku hyötyy tekeytymisestä seuraavaan päivään asti; vaikkapa nyt niin ajankohtainen pistou-keitto. Sellaisia ruokia kannattaa tehdä kerralla enemmänkin kuin yhdelle aterialle! Jos taas ruoka on parhaimmillaan tuoreena, kannattaa varmistaa, että sitä tehdään vain määrä, joka menee varmasti kaupaksi.
Joskus ongelma on se, että ruokia jää aterialta niin pieniä määriä, että niistä ei riitä kokonaiseksi ateriaksi. Meillä on tapana järjestää edellispäivien aterioiden rippeistä puffetteja eli panna pöytään kaikki jääkaapista löytyvät ruuat ja täydennykseksi muutamia uusia ruokalajeja. Nämä ovat itse asiassa erittäin suosittuja aterioita: onhan tarjolla varmasti jokaiselle jotakin! Esimerkiksi käy salaattilautanen, jolle on kerätty eri tavoin valmistettuja kasviksia.
On myös monia ruokalajeja, joiden valmistamisessa voi käyttää ruokien rippeitä tai jäljelle jääneitä pieniä määriä ehkäpä vähän nahistuneita raaka-aineita. Viikon ruokia kaavaillessaan voi ottaa tämä huomioon ja suunnitella etukäteen, miten hyödyntää rippeet. Meillähän on esimerkiksi paljon ruokalajeja, jotka perustuvat yli jääneiden keitettyjen perunoiden hyödyntämiseen: perunasalaatit ja ‑gratiinit, röstiperunat, kiusaukset ja pyttipannu. Samaa voi harrastaa muidenkin raaka-aineiden kuin perunan kanssa.
Kypsennettyjä vihanneksia voi marinoida ja pilkkoa ruokaisiin salaatteihin (esim. juureksia vehnänjyvien ja yrtti-jogurttikastikkeen kera). Pienet määrät kasviksia voi käyttää täytteenä flammkuchenissa tai piirakassa taikka gratinoida tai piilottaa munakkaaseen; muun muassa!
Jos raa’at vihannekset ovat nahistuneet sen verran, että niitä ei halua sellaisenaan nauttia ruuassa, niin aina voi valmistaa herkullisen liemen keiton tai kastikkeen pohjaksi. Liemen valmistamisessa voi hyödyntää myös vähän muotopuolet vihannekset, samoin kuin kasvisten varret ja puisevat kannat.
Ruokahävikin vastaisessa taistelussa kannattaa haastaa itsensä: kun jääkaapista löytyy jokin pilaantumisuhan alainen ruoka tai ruoka-aine, voi ottaa sen pelastamisen koko ruuanlaiton lähtökohdaksi ja keksiä sille käyttötapoja. Monet hienot uudet ideat syntyvät tällaisen pienen pakon edessä…!
Yksi hassuimmista ideoista rippeiden käyttöön on seuraava vinkki, jonka luimme jostain amerikkalaisesta blogista: parmesan-juuston kanttipala jää usein käyttämättä, koska se on niin kovaa, että raastaminen ei onnistu. Ei hätää: palan kanttia voi panna maustamaan keittoa tai risottoa sellaisenaan! Antaa mahtavan aromin ja lisäksi pala yleensä häviää kokonaan, joten sitä ei edes tarvitse kalastella pois liemestä. Tämä muuten toimii!